Вшанування пам’яті сотенного УПА “Ханенка” - Богдана Римика
![](Content/images/micro/af542165550cb7b.jpg)
У неділю, 14 червня 2020 року, з ініціативи Перегінського осередку Братства вояків ОУН-УПА, керівник п. Роман Корінь, організовано акцію по вшануванню пам’яті сотенного УПА “Ханенка” – Богдана Римика. До участі в акції долучились племінниця сотенного п. Галина, громадські та політичні діячі Рожнятівщини п. Мар’ян Бардяк і п. Олег Шкіль, дослідник та завідувач Історико-меморіального музею Степана Бандери п. Степан Лесів, вчитель Новицького НВК п. Любов Лесів.
По приїзді до с. Сухий Потік Сколівського району Львівської області, делегація взяла участь у святковій літургії у місцевій церкві, яку відслужив о. Віктор. Після закінчення богослужіння парох разом із жителями с. Сухий Потік та сусідніх сіл, а також із учасниками делегації відслужили парастас на могилі сотенного УПА “Ханенка” та його побратимів. Після поминального обряду чоловічий хор Перегінської станиці Братства вояків ОУН-УПА, художній керівник п. Ярослав Люльчак, виконав низку повстанських пісень та озвучив віхи життєвого шляху свого славетного земляка. Подамо його докладно для ознайомлення.
“…Римик Богдан – “Ханенко”.Народився 11 квітня 1922 р. (за даними метричних книг, які зберігаються в Державному архіві Івано-Франківської області) в селищі Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області в родині селян. Закінчив на відмінно місцеву школу. Навчання продовжив у Долинській гімназії. Активно працював у Юнацтві ОУН.
В квітні 1943 р. за дорученням ОУН вступив добровольцем у дивізію зброї СС “Галичина”. Пройшов військовий підстаршинський вишкіл в м. Гайделяґер (Німеччина). Отримав тимчасову відпустку додому. До вишкільного табору не повернувся. Перейшов на нелегальне становище і працював в тереновій мережі підпілля ОУН.
З березня по липень 1944 р. проходить вишкіл у старшинській школі (СШ) УПА “Олені-1”. По закінченні вишколу булавний “Ханенко” зарахований у групу старшин-інструкторів, які мали провадити вишкіл майбутніх курсантів у СШ “Олені-2”. В часі двотижневої відпустки переданий у розпорядження командира військово-польової жандармерії (ВПЖ) Калуської округи ОУН “Зміюки” – Ярослава Вітовського (син військового міністра ЗУНР Дмитра Вітовського). Скерований ним до формування повстанських відділів на теренах Калуської округи ОУН. Перебирає команду над змобілізованим з допомогою теренової мережі підпілля ОУН Перегінщини відділом новобранців.
Зі зміною планів командування відділ перерозподілено, а булавного “Ханенка” скеровано для мобілізаційної роботи у тереновій мережі підпілля ОУН Перегінщини.
Наприкінці осені 1944 р. змобілізовану та вишколену чоту булавного “Ханенка” включено до новоствореної сотні УПА “Опришки” Групи “Маґура” військової округи (ВО) 4 “Говерля” УПА-Захід під командуванням “Довбуша” – Володимира Депутата (уродженця с. Перегінське).
В травні 1945 р., після реорганізації відділів УПА-Захід, призначений командиром сотні “Хорти”.
… У цьому часі, наприкінці травня 1945 р., неповний курінь УПА “Промінь” тактичного відтинку (ТВ) 23 “Маґура” у складі відділів “Хорти” (вд.87) на чолі з “Ханенком” – Богданом Римиком та “Опришки” (вд.88), очолюваних булавним “Галайдою” – Володимиром Горбаєм, відійшли в рейд на терени Сколівщини Дрогобицької округи ОУН. На місце хорунжого “Журавля”, який відійшов до диспозиції Команди ТВ 24 “Маківка”, новим командиром куреня “Промінь” призначено хорунжого “Бея” – Казимира Яворського. Фактично, обов’язки курінного в часі рейду виконував командир вд.87 старший булавний “Ханенко” (хорунжий “Бей” перебував на лікуванні)…
Шлях куреня “Промінь” теренами Сколівщини пролягав через сс. Розгірче, Стинява Вижня, Орів. В перших числах червня 1945 р., перебуваючи на постої в лісі між сс. Зимівка та Уличне, відділ зненацька атаковано ворогом. В результаті бою вд 87 мав одного стрільця пораненим і одного – полоненим. Ввечері, 5 червня 1945 р., стрільці зійшлися на пункті збору біля с. Стинява Вижня. Звідти продовжили рейд лісовими масивами у напрямку сс. Ямельниця та Підгородці, де перейшли р. Стрий.
8 червня 1945 р. відділи прибули у високогірний район біля с. Сопота. Місцем постою обрано колишній табір куреня “Бойки” з ТВ 24 “Маківка”. Звідти через г. Парашка прибули в околиці сс. Сухий Потік і Росохач, де таборували понад тиждень.
В цьому часі, 22 червня 1945 р., старший булавний “Ханенко” загинув у бою з відділом внутрішніх військ НКВС біля с. Сухий Потік Сколівського району Львівської області. Похований на місцевому цвинтарі.
Посмертно підвищений до ступеня хорунжого УПА.
(За матеріалами збірника “Курінь УПА “Промінь”: історія формування та бойовий шлях відділів”. Упорядники Степан Лесів, Петро Ганцюк )”.
По завершенні концертної програми до присутніх звернувся завідувач Історико-меморіального музею Степана Бандери Степан Лесів. Висловив слова вдячності громаді с. Сухий Потік, зокрема, голові Росохачської сільської ради п. Галина Пауш за догляд за могилою та пошанування пам’яті полеглих вояків УПА під час християнських обрядів на цвинтарі. Подарував для громади збірник “Курінь УПА “Промінь”: історія формування та бойовий шлях відділів”, де вміщено матеріал про славного сотенного.
По завершенні заходу громада села спільно з гостями зробили пам’ятну світлину біля могили “Ханенка” та його побратимів, а також спільно заспівали ще низку повстанських пісень.
Підготував Степан Лесів
|